![](https://www.angelfire.com/sc/gpl2/images/nyaett1.jpg) ![](https://www.angelfire.com/sc/gpl2/images/nyaett2.jpg)
![](https://www.angelfire.com/sc/gpl2/images/nyaett3.jpg)
![](https://www.angelfire.com/sc/gpl2/images/nyaett4.jpg)
![](https://www.angelfire.com/sc/gpl2/images/nyaett5.jpg)
![](https://www.angelfire.com/sc/gpl2/images/nyaett6.jpg)
![](https://www.angelfire.com/sc/gpl2/images/nyaett7.jpg)
![](https://www.angelfire.com/sc/gpl2/images/nyaett8.jpg)
![](https://www.angelfire.com/sc/gpl2/images/nyaett9.jpg)
|
Populous: The Beginning
Populous var poppis för
snart tio år sedan. Spelare över hela världen lekte
gud och drog ut på korståg med sina anhängare. Tvåan
som följde blev inte en lika stor succé. Nu är tredje
versionen här: Populous: The Beginning. Ett spel som
säkert kommer att förtrolla många men inte riktigt
uppfyllde mina förväntningar.
Förtrolla är
rätt ord, för det är vad Populous går ut på. Samla
anhängare, lära sig magi och sen ställa till elände
för fienden genom diverse grymma formler. Gänget på
Bullfrog är duktiga på lite udda spelidéer, ett
exempel är jättesuccén Dungeon Keeper. Första
Populous-versionen var också mycket originell. Därför
blir jag inte förvånad över de annorlunda grafiska
lösningarna som jag möter redan i huvudmenyn.
Gränssnittet
Muspekaren har
ersatts av en ljusstråle som rör sig över skärmen och
menyalternativen kastar rörliga skuggor
mot den guldgula bakgrunden. Läckert. Allt i spelet är
på svenska och översättningen är bra. Manualen läser
man på två minuter, det räcker för att komma igång.
Vill man veta mer finns en innehållsrik manual i själva
spelet. Jag väljer "Nytt spel" och en svensk,
kvinnlig röst med mässande stämma peppar mig för mitt
mäktiga uppdrag samtidigt som en introduktionsekvens
spelas upp. Sedan startar spelet med en instruktiv
"flyby" runt den lilla planeten. Jag ser mina
första angängare, de står på en ö omgivna av blått
hav. Jag ser allt snett ovanifrån men kan välja
perspektiv fritt med musen eller piltangenterna. Hamnar
en gubbe bak ett träd vrider jag lite på bilden. Vill
jag kolla fienden på andra sidan berget snurrar jag på
jordklotet tills jag är framme. Landskapen är snyggt
utförda och hyddorna och alla andra byggnader har en
säregen stil. Det är lekfullt, stämningskapande och
konstnärligt. Vill du få en försmak av känslan kan du
titta in på Populous hemsida som faktiskt är en av
de snyggaste spelsajter jag sett.
Be till
Obelisken
Det finns 24
uppdrag på olika planeter och när du klarat dem är
hela solsystemet i dina händer. Du är gud och din
representant på jorden är en kvinnlig shaman - en
korsning mellan präst och trollkarl. Du bygger byar som
lockar fler anhängare, militärskolor för att träna
krigare och tempel för att utbilda predikanter. Men det
räcker inte - du måste också tillbe totempålar,
stenhuvuden och obelisker för att erövra trollformler
som ger din shaman förmåga att kasta eldklot och
blixtar, sprida insektssvärmar och på andra sätt skapa
förödelse när du angriper fienden.
Det
finns 20 formler att leka med. Vissa är mer av praktisk
karaktär; till exempel att höja land så att du kan
passera över sund. I vänstra skärmdelen finns en
utmärkt meny som ger dig full kontroll över ditt
samhälle med statistik, status och möjlighet att
markera en eller flera anhängare. Du behöver alltså
inte leta upp varenda gubbe för att kommendera dem.
(Faktiskt så finns det bara manliga anhängare. Undrar
hur fortplantningen går till... Jaja, det är väl
något magiskt).
Traditionellt
Men är spelet
roligt? Jodå, det är ganska kul. Men jag associerar
hela tiden till andra, alltför välbekanta spel. I
början känns det som Age of Empires. Man samlar stockar
och bygger hus. Sen, när man börjar attackera med alla
märkliga formler, känns det lite som Red Alert. Det
lönar sig bäst att attackera med en rejäl hop
knytnävsslående, karatesparkande krigare som släpps
lös i grannbyn. Ni som är vana vid realtidsspel känner
igen syndromet: kvantitet går före kvalitet. Man kanske
kan vinna en omgång med fem krigare och stor list men
det går mycket snabbare att utbilda tio krigare och
strunta i listen. Så efter att ha klarat de tre första
uppdragen ganska enkelt, börjar tristessen komma
krypande. Synd, när början var så attraktiv. Säkert
blir utmaningarna större längre fram, men räcker
tålamodet dit?
Bakom den
magiska ytan är Populous alltså ett ganska
traditionellt realtidsspel. Det är i och för sig inget
fel på sådana, men i denna kategori finns många vassa
konkurrenter. Populous vinner på sitt tredimensionella
flexibla perspektiv, den läckra grafiken och det fina
kontrollsystemet. Men en nackdel är "ju fler desto
bättre"-problemet som beskrevs ovan, det höjer
tråkighetsfaktorn. Dessutom saknar jag ett
"skirmish"-mode där jag kan spela fritt, utan
förbestämda uppdrag. Multiplay-delen är bra, här
finns möjlighet att påverka världens utseende innan
man spelar mot en levande motståndare över modem.
Bullfrog erbjuder också spel på en online-server men
den världen var ganska ödslig vid mitt besök. Spelet
är nyss släppt, så det lär nog förändras.
Inte gudomligt
Spelet stöder
de flesta 3D-kort och kan även köras i mjukvaruläge,
alltså utan 3D-kort. Men för högsta upplösningen
800x600 krävs minst 4MB minne på grafikkortet. Tyvärr
har jag drabbats av grafikproblem. Jag hade inledningsvis
inga som helst problem, allt gick i svindlande hastighet.
Men efter ett tag, när jag började slunga mina formler
så att fiendens hus stacks i brand, då tvärbromsade
alltihop! Spelet blev långsamt som en snigel och det
hjälpte knappt att jag drog ner både på detaljnivå
och upplösning. Är detta ett resultat av dålig
programmering, så är jag besviken. Jag har skrivit en
rad till Bullfrogs support, så får vi se vad de säger.
Finns det några erfarenheter av problemet bland läsarna
så skriv gärna en rad!
Helhetsbetyg |
0,82 |
Ljud |
0,79 |
Grafik |
0,86 |
Svårihet |
0,87 |
Spelkänsla |
0,79 |
|
Recensioner:
Nhl 99
Tiger Woods 99
MotorheadReportage:
VOODOO 2
Caesar III
Förhandstittar:
Tiberian Sun
Sim City 3000
Guider:
After math
Bilder:
Tiberian Sun
Sim City 3000
Fifa 99
|